![Зображення Leon F Seltzer](https://yonimip.com/wp-content/uploads/2024/06/three-types-of-spontaneous-orgasms-author.jpg)
Ключові моменти
- Люди, особливо жінки, продемонстрували свою здатність відчувати оргазм без допомоги рук.
- Оргазми, що виникають без сторонньої допомоги руками, орально - або зовні - називаються «екстрагенітальними оргазмами».
- Найменш позитивний тип спонтанного оргазму пов'язаний із розладом у формі постійного генітального збудження (або PGAD).
- Еротична уява - для обох статей - відіграє набагато важливішу роль у фізичному збудженні та оргазмі, ніж вважалося раніше.
Дивно, що спонтанні оргазми – тобто сексуальні кульмінації, що виникають незалежно від будь-якої фізичної стимуляції – «втілюють» три різні форми. Також інтригує те, що такі епізоди необов'язково сприймаються як приємні. Як не дивно, за достатньої кількості та інтенсивності вони доводили людей навіть до самогубства.
У цьому пості я опишу три основні способи, за допомогою яких люди, особливо жінки, продемонстрували свою здатність (або в деяких випадках вразливість) до оргазму без допомоги рук. Як не дивно, тільки останній з них можна парадоксально назвати спонтанним, але добровільним і відрепетованим.
Як застереження я, ймовірно, повинен додати, що в ці характеристики не включені жінки, які відчувають оргазми під час певних видів діяльності, таких як їзда на велосипеді або верхова їзда, заняття спортом або просто носіння одягу, що обтягує. Ці дії (як підкреслює сайт Wisegeek) "можуть викликати тертя клітора та вульви". Бажані вони чи ні, всі описані тут спонтанні оргазми відбуваються без сторонньої допомоги руками, орально чи зовні.
Усі три типи отримали назву «екстрагенітальних оргазмів». А основні відмінності між типами ще доведеться з'ясувати в мізерній літературі з аутоеротизму.
1. Найменш позитивний, а також найбільш тривожний з медичної та психіатричної точки зору, тип спонтанного оргазму є також єдиним, який має офіційне позначення: розлад у формі постійного генітального збудження (або PGAD). Раніше захворювання називалося синдромом постійного сексуального збудження (PSAS) та синдромом неспокійних генітальних органів (RGS). А через такий же неприємний характер його іноді порівнюють із синдромом неспокійних ніг — набагато менш рідкісною, хоча, можливо, не менш болісною недугою.
У статті для The Daily Beast Ліззі Крокер зазначає, що, хоча терміни «збудження» та «оргазм» майже завжди пов'язані із сексуальним задоволенням та задоволенням, PGAD більше схожий на біологічний свербіж, який при чуханні вщухає лише тимчасово. На думку автора, кінцевим результатом є «невиліковний біль, що часто посилюється печінням, пульсацією і набряком». Люди, незнайомі з цим синдромом, зазвичай уявляють, що цей стан має бути завидним.
Вікіпедія визначає це захворювання як «спонтанне, стійке та неконтрольоване збудження геніталій у жінок з оргазмом або набуханням геніталій або без нього, [і] не пов'язане з якимось почуттям сексуального бажання». Цей синдром також має аналог у чоловіків. Хоча чоловіки все частіше повідомляють про це, у них це трапляється набагато рідше.
Обмежена література з цього питання не дає однозначної відповіді на питання, чи це пов'язано з високим рівнем тестостерону, який, природно, пов'язаний з вищим лібідо. Але це не схоже на гіперсексуальність, і ті, хто страждає від нього, зазвичай повідомляють, що відчувають збентеження, сором чи приниження, коли це відбувається.
Скорочене резюме з Вікіпедії:
Фізичне збудження, викликане цим синдромом, може бути дуже інтенсивним і зберігатися протягом тривалих періодів часу, днів або тижнів. Іноді оргазм може принести полегшення, але через кілька годин симптоми повертаються... Нездатність чи відмова полегшити симптоми часто призводить до хвиль спонтанного оргазму у жінок та еякуляції у чоловіків. Симптоми можуть бути виснажливими, що заважають зосередитись на повсякденних завданнях. Деякі ситуації, наприклад, їзда в автомобілі чи поїзді, вібрація мобільних телефонів і навіть похід у туалет можуть нестерпно посилити синдром, внаслідок чого дискомфорт межує з болем... Деякі хворі кажуть, що уникають сексуальних стосунків, які можуть виявитися для них болючим досвідом . Стан може тривати багато років і може бути настільки важким, що, як відомо, призводить до депресії та навіть самогубства».
Жодної єдиної причини цієї недуги не виявлено. Однак лікарі загалом згодні з тим, що її походження неврологічне, і останнім часом його пов'язують головним чином із затисканням соромного нерва. Вони також повідомляють, що це найчастіше зустрічається у жінок у постменопаузі та у тих, хто має гормональний дисбаланс або пройшов гормональну терапію.
Методи лікування, які показали певний успіх (у контролі, а не в усуненні симптомів), включають антидепресанти, антиандрогенні засоби, місцеву блокаду нервів, анестезуючі гелі та, в деяких випадках, хірургічні процедури. Жінки шукали полегшення, прикладаючи пакети з льодом або теплом до геніталій, займаючись йогою та безліччю інших засобів методом спроб і помилок, не кажучи вже про приєднання до груп підтримки таких самих хворих, щоб полегшити болючі почуття ізоляції та нерозуміння.
2. Подібно до третього типу спонтанного оргазму, другий тип не має офіційної класифікації, крім загальної фрази «спонтанний оргазм». Тим не менш, цей другий тип можна чітко відрізнити від третього (який теж без рук) тим, що він пов'язаний з нічними полюціями і відбувається абсолютно без попередження і не спровокований свідомо.
Ось кілька описів цього досвіду з перших рук із повідомлень групи підтримки:
«Здається, зовсім недавно я зазнала спонтанного оргазму. Мені 47 років, жінка. Жодних еротичних снів, жодних дотиків, нічого. Але абсолютно відчуваю вагінальні скорочення та задоволення…».
«Я 46-річна жінка з високим сексуальним потягом, хоча я не впевнена, чи це має якесь відношення до цього… [Оргазми] не такі сильні, як [ті] які я відчуваю під час статевого акту, але вони все одно є. Це може трохи нервувати, якщо я на це не чекаю…».
«Іноді це траплялося зі мною уві сні. Мені навіть не сниться сексуальний сон, і це трапляється ... У мене ніколи не було цього, коли я не спала».
«Я їхала за кермом і запізнювалася на роботу через дуже погану пробку… Я змінила маршрут і заблукала. Коротше кажучи, моя подорож була досить напруженою, і я вже була в стресі. Раптом я так сильно стривожилась, що відчула, що мені потрібно вийти з машини та подихати повітрям. Через кілька секунд після цього я швидко зрозуміла, що ось-ось отримаю оргазм. Це було найдивніше почуття. Так інтенсивно, і все моє тіло відчувало це, здавалося, довгий час. Я відчувала, як кров кипить у моєму тілі, і мене пульсувало. Дуже дивно, і мені було майже ніяково через це. Нещодавно я почала приймати нові ліки та збільшила дозування інших…». [Зверніть увагу, що спонтанні оргазми іноді пов'язують із підвищеним рівнем стресу та тривоги, і такі оргазми також ідентифікуються як побічний ефект деяких ліків, і, крім того, пріапізм - тривала небажана ерекція у чоловіків.]
«…Це трапляється часто, коли я сплю, але тільки один раз, коли я не спала… Я майже впевнена, що [вночі] це через повний сечовий міхур».
«Мені 67 років. Нещодавно проходила медичне обстеження. Я була повністю одягнена і лежала на оглядовому столі на спині… Поки [лікар писав за столом], я почала відчувати сильне напруження у всьому тілі. Потім, на мій подив, я почала відчувати сексуальне збудження. Це тривало близько півхвилини, поки я запитувала себе, як це сталося. [Коли лікар сказав мені, що я можу сісти, у мене одразу трапився] дуже сильний кульмінаційний момент (включаючи вагінальні скорочення та велике задоволення), [який] пронизав моє тіло, з голови до ніг, і я навіть голосно закричала».
Ці зауваження доповнюються іншими на Reddit. І коли ця соціальна мережа торкнулася цієї теми, коментатори описали це явище подібним чином, їх реакція варіювалася від дивно приємної до такої, що збиває з пантелику, нервуючої і тривожної. На сайті Women's Health є також тема, присвячена «нетимульованим спонтанним оргазмам».
3. У деяких людей (знову ж таки, більше у жінок, ніж у чоловіків) виключно еротичні думки та образи можуть призвести до оргазму. Хоча такі кульмінації (подібні до другого типу) відбуваються без фізичної допомоги, вони, безсумнівно, стимулюються сексуальними фантазіями. Тобто тут задіяний свідомий намір — зазвичай не для того, щоб викликати оргазм як такий, а для того, щоб отримати насолоду від еротичних фантазій.
У статті Вільяма Дж. Броуда в New York Times, під гумористичною назвою «Я отримаю те, що думаю» (28 вересня 2013 р.), автор обговорює прогрес, досягнутий вченими у визначенні не лише поширеності спонтанних оргазмів, а й їхньої нейрофізіологічної основи. Хоча я не можу вдаватися тут у подробиці різних результатів досліджень, про які повідомляє Броуд, все ж таки варто відзначити найважливіші з них.
В одному дослідженні, проведеному в Університеті Рутгерса, сканування мозку добровольців, що зосередилися на еротичних фантазіях на свій вибір, показало, що центри задоволення в їхньому мозку активувалися способами, не відмінними від звичайних оргазмів.
І автор зазначає, що зараз на YouTube існує безліч відеороликів з практичними рекомендаціями, які претендують на те, щоб показати своїм глядачам, як вони можуть, наприклад, використовувати контрольоване дихання та еротичний роздум для досягнення таких кульмінацій, які виразно характеризуються такими термінами, як «додумати до оргазму», «енергетичні оргазми», «Техніка Шакті» та «Тантричний секс».
(прим.перекл. - про важливість контрольованого дихання при будь-якому виді сексуальних взаємодій розповідається в онлайн курсі по йоні масажу і онлайн курсі по лінгам масажу).
Розглядаючи цю тему історично, Броуд простежує наукові дослідження спонтанних оргазмів до 19 століття, коли для опису цього явища спочатку використовувався цікавий термін «психічний статевий акт». Посилаючись на роботи таких світил у цій галузі, як Хевлок Елліс, Альфред К. Кінсі, Мастерс і Джонсон, автор зазначає, що «клеймо» таких явищ з часом зникло, оскільки дослідники все частіше стали визнавати такий аутоеротизм як природну частину людської сексуальності.
Цитуючи виступ Джини Огден у 1980 році, яка тоді працювала над докторською дисертацією про жіночі спонтанні оргазми, Броуд описує, як на цій конференції половина аудиторії «накинулися» на спікера після її виступу, щоб стати добровольцями для інтерв'ю. А з 50 жінок, з якими розмовляла Огден, щонайменше 32,64 відсотка повідомили, що отримували оргазми виключно завдяки уяві.
Огден, що пізніше об'єднала зусилля з Баррі Р. Комісаруком, біологом з Ньюаркського кампуса Рутгерса, що спеціалізується на дослідженнях оргазму, зауважив, що навіть у лабораторних умовах 10 жінок, які брали участь у їх дослідженні, змогли досягти сексуальної кульмінації, віддавшись тільки єротичним думкам. І що, чи то внаслідок самостимуляції, чи простої сексуальної фантазії, у цих жінок спостерігалося однакове підвищення кров'яного тиску, частоти серцевих скорочень та толерантності до болю — характерні ознаки оргазму. У статті 1992 року двоє вчених були змушені дійти висновку, що вся природа оргазму потребує переоцінки.
У 2010 році на щорічних зборах Товариства нейронаук доктор Комісарук та його команда з Рутгерса повідомили про несподіване відкриття, що дозволяє припустити, що вчені наблизилися до розуміння походження цього явища. Сканування дюжини жінок показало, що просто думка про стимуляцію їхніх грудей та геніталій запалює відповідні сенсорні області їхнього мозку — відкриття, що кидає виклик традиційному уявленню про сенсорну кору головного мозку. Це дослідження, як зазначила Огден (яка не брала участь), «ймовірно, розширить загальноприйняте визначення жіночої сексуальності».
Але навіть більше, сучасні дослідження показують, що наша еротична уява – і для обох статей – відіграє значно важливішу роль у фізичному збудженні та оргазмі, ніж вважалося раніше. І це допомагає пояснити не лише величезну популярність сьогоднішньої такої легкодоступної еротики та порнографії, а й те, чому історично «соло-секс» завжди був таким сильним конкурентом парному сексу.